Velkommen til Riska. Alt vores er også Deres.
Vi søger kaptajn Picards værelse.
Ifølge filerne er ingen kaptajn Picard på besøg på Risa lige nu.
- Hvornår vil han ankomme? - Ingen ankomstdato er noteret.
Kan vi have taget fejl?
Han kommer.
Førsteofficerens log, stjernedato 43745,2.
Vi har forladt Gemaris 5, hvor kaptajn Picard i to uger har mæglet-
- i handelskonflikten mellem gemarier og dachlyder.
- Velkommen tilbage, Deanna. - Skønt at være her. Det var hårdt.
- Blev begge tilfredse med aftalen? - Ja. Gad vide hvordan han gjorde det.
- Begge folk er utrolig stædige. - Så er resultatet endnu flottere.
Warp fire, Bennett. Til rumbase 12. Rapport.
- Alt er som normalt. - Udmærket...
Søger nogen mig, er jeg i vagtværelset.
Kaptajn... Tillykke.
- Med hvad? - Handelsaftalen.
- Er han bekymret over noget? - Han har været hårdt presset.
På Gemaris spiste han næsten intet og sov endnu mindre.
- Kan vi gøre noget? - Han accepterer nok ikke min løsning.
- Hvad havde De i tankerne? - Vores kaptajn behøver ferie.
Rummet, den yderste grænse.
Dette er stjerneskibet Enterprises rejser, dets fortsatte mission-
- for at udforske nye verdener, finde nyt liv og nye civilisationer-
- og dristigt betræde ukendte områder.
Kom ind.
Der er en i besætningen, der forsømmer sit helbred.
- Hvad lider han af? - Stress på grund af overanstrengelse.
Symptomer: Udmattelse, irritabilitet. Alligevel vil han ikke indrømme det.
- Det lyder ikke så slemt. - Nej, og det må ikke blive værre.
- Hvad er behandlingen? - En uges orlov.
- Det er umuligt. - Jeg kan beordre dig til det.
Men det gør du ikke. Du ved, jeg hader ferie.
Du hader at tage på ferie. Når du først er der, har du det skønt.
Du sagde, at de fire dage på Zytchin 3 var vidunderlige.
Jeg løj. Hør her...
Enterprise skal til en uges eftersyn på rumbase 12.
Mens jeg er der, lover jeg at få slappet grundigt af.
At se på, mens en tekniker fylder deuteriumtanke, er ikke afslappende.
Jeg kan være nogle timer på holodækket.
Glem holodækket. Vil du ikke et eller andet sted hen?
Jeg har overvejet symposiet i astrofysikcenteret på Icor 9.
Du skal ikke overveje.
Tag et smukt sted hen, hvor du kan slappe af. Du fortjener det.
Jeg vil overveje det. Færdig.
- Har De bestemt, hvor De vil hen? - Ja, det har jeg. Broen.
Nej, jeg mente på orlov. Der er et godt sted i denne sektor.
Udmærket. Nu er der bare det, at jeg ikke vil på nogen ferie. Forstået?
Så er det klaret. Fortsæt.
Det hedder Risa. Et paradis.
Varme tropiske briser, eksotisk mad. Man sidder bare der. Og... kvinderne.
- Deres sybaritisme er tiltalende. - Det ville jeg sikkert også synes.
- Det glæder mig at høre. - Desværre skal skibet repareres nu.
- Men hvad med Risa? - En anden gang.
Jeg har godt nyt, Will.
Der er store chancer for, at min mor møder os på rumbase 12.
- Deres mor? - Hun er på vej hjem fra konference.
Hun vil prøve at nå at besøge os på vejen.
- Alle tiders, Deanna. - Hun vil gerne se Dem igen, kaptajn.
Jaså? Må jeg tale med Dem, førsteofficer?
Er der noget i vejen?
Sig mig, er hele besætningen med i komplottet for at få mig på ferie?
Der er vist et par fændrikker på dæk 39, der ikke er med.
Så kan jeg altså forvente fortsat chikane, hvad dette angår.
Jeg indrømmer... at jeg har følt mig lidt udmattet.
Bagagen sendes direkte til værelset.
- De ser vældig godt ud. - Skal alle disse bøger med?
Bare lidt let læsning...
Ulysses af James Joyce. Etik og sofisteri af Ving Kuda. Let læsning?
- Hver sin smag. - Har jeg fortalt om Risas kvinder?
Alt for tit, førsteofficer.
- Jeg vil bede Dem om noget. - Vil De have en souvenir?
- En horga'hn. De er lette at skaffe. - Den skal jeg nok skaffe.
Jeg vil sende en vagt med. Vi kan ikke kalde Dem, når De er rejst.
Det behøves nok ikke, Worf. Risa skulle være meget fredelig.
Javel, kaptajn.
- De har kommandoen, førsteofficer. - Nyd Deres ferie, kaptajn.
Jeg skal prøve.
Han vil få det skønt.
Undskyld.
Dejligt at se dig igen!
De forveksler mig med en anden.
Det har De nok ret i. Velkommen til Risa.
Et håndtryk havde været nok.
Tilbage. Undskyld, jeg behersker ikke svævebold endnu.
Åbenbart ikke.
Jeg hedder Joval. Jeg arbejder her. Kan jeg gøre noget særligt for Dem?
- De morer Dem over mig. - De er den femte kvinde, der spørger.
Jeg vil bare sidde i solen og læse i min bog... alene.
- Og bagefter? - Jeg har faktisk ikke tænkt så langt.
- En svømmetur og massage, måske? - Måske en anden gang.
Jeg forstår ikke. De vil være alene, og alligevel har De en horga'hn.
Jeg har lige købt den.
Mener De, at den har en særlig betydning?
Horga'hn er det risiske symbol for seksualitet. Den fremmer den.
At vise den frem betyder, at man søger jamaharohn.
- Riker... - Søger De jamaharohn?
Jeg ved end ikke, hvad det betyder. Den horga'hn er til en ven.
- Jeg forstår. En, De elsker? - Det vil jeg ikke påstå.
Deres holdning er forvirrende. Jeg vil lade Dem i fred med bogen.
Det er alt, jeg beder om.
De skygger for solen.
Jeg ved, De arbejder sammen med hende. Pas på. De begår en fejl.
- Taler De til mig? - Nægt det ikke. Jeg har set jer to.
Jeg ved ikke, hvad De taler om, men det har intet med mig at gøre.
Sig til hende, at jeg vil have disketten tilbage straks.
Måske udtrykker jeg mig ikke klart nok. De taler til den forkerte!
Min tålmodighed er snart slut. Jeg kræver, at De forhandler.
De vil opdage, at krav fra ferengier betyder meget lidt for mig.
De har åbenbart ikke haft med mit folk at gøre før.
- Tværtimod, alt for tit. - Ferengier bør man ikke affeje.
- Og heller ikke stole på. - Fornærmer De mig?
Jeg siger kun dette én gang: Jeg er her på ferie, intet andet.
Jeg kender ikke til nogen kvinde eller nogen diskette.
- Skal jeg tro på Deres løgne? - Jeg er ligeglad med, hvad De tror!
Dette er ikke slut endnu. Disketten er min.
Og kvinden. Husk det.
Hej.
- Dem igen. - Sikke en modtagelse.
Jeg vil ikke lyde ubehøvlet, men jeg søger ikke jamaharohn.
Udmærket. Men De skulle nu prøve det engang.
Hvis jeg gør det, bliver det, når jeg selv vil.
Det gør ikke mig noget. Jeg havde ikke tænkt mig at hjælpe Dem med det.
Jeg... troede, efter Deres velkomst her forleden...
- Undskyld, hvis jeg gjorde Dem flov. - Det sagde jeg ikke, jeg blev.
- Jeg vil kende de kvinder jeg kysser. - Det forstår jeg. Jeg hedder Vash.
Jean-Luc Picard.
Fortæl om dig selv, Jean-Luc.
Skal jeg hellere gætte? Jeg kan være ret ihærdig.
Jeg er kaptajn på et af Forbundets stjerneskibe.
- Det forklarer det hele. - Forklarer hvad?
Du skændtes med ferengien lige før. Et øjeblik var der slagsmål i luften.
- Du er den kvinde, han talte om. - I skændtes vel ikke om mig?
- Det må du spørge ham om. - Hvor går du hen?
- Et sted, hvor jeg kan være i fred. - Hvad sagde han? Han løj sikkert.
- De påstod, at De ikke kendte hende. - Nej, og det ønsker jeg heller ikke.
- Giv mig disketten og bliv tilgivet. - Den har aldrig tilhørt dig.
- I to har vist en del at tale om. - Må jeg forklare senere, Jean-Luc?
Måske.
- Jeg har et godt forslag. - Ingen interesse.
Jeg betaler din vægt i guld mod disketten. Det er da gavmildt.
Jeg må have den kvinde.
- Hvad pokker laver I på mit værelse? - Vi er vorgoner. Ajur og Boratus.
Vi kommer fra det 27. århundrede. Vi har rejst 300 år for at finde Dem.
Hvis jeg nu tror på jer, at I virkelig kommer... fra fremtiden.
- Hvad vil I mig? - Kender De til tox uthat?
Hvad? Jeg kender legenden.
Den fortæller om en besøgende... fra fremtiden-
- der skulle have efterladt noget, der kaldes tox uthat.
- Den historie er sand. - Så uthat eksisterer virkelig?
Ja. Den blev opfundet af Kal Dano i midten af 2600- tallet.
Uthat er en hæmmer, der kan standse alle kernereaktioner i en stjerne.
Men... hvorfor bringe et så kraftfuldt våben til fortiden?
Kriminelle ville stjæle det, så han tog til det 22. årh. og gemte det.
- Ajur og jeg skulle få det tilbage. - Jeg formoder, I fejlede?
Ja. Da vi kom tilbage, søgte vi efter historiske ledetråde om dens skæbne.
- Og de har ført jer til mig? - Vi fandt en oplysning.
De fandt en genstand, da De holdt ferie på Risa.
En krystal, der kan være i hånden. Det kan være tox uthat.
Desværre har jeg ikke fundet noget som helst.
Heller ikke fred og ro. Det var det, jeg kom for.
De vil finde sådan noget. For os er det allerede historie.
Og hvis jeg finder den?
Giv den til os, vi bringer den tilbage.
Uthat hører jo til jeres tid, ikke min.
Må jeg komme ind?
Undskyld rodet. Sovak gennemsøger mit værelse i ny og næ.
- Ledte han efter denne her? - Undskyld, jeg gemte den sådan.
Jeg troede, han ville visitere mig.
- Disketten må være værdifuld. - Den interesserer nok ikke Dem.
Det kommer an på, om den indeholder noget, der har med tox uthat at gøre.
- Har Sovak fortalt det? - Jeg har hørt rygter om...
...at uthat skulle være et sted på Risa.
- Jeg har ikke brug for en kompagnon. - Så passer det altså.
Sid ned.
- Kender du professor Estragon? - Ja. Han har ledt efter tox uthat.
Jeg var hans assistent i fem år.
Lige inden han døde, fik han nye oplysninger om, hvor den er.
Disketten indeholder hans optegnelser og kort.
Og du fortsætter hans arbejde? Med en ferengi som kompagnon?
Sovak og jeg arbejder absolut ikke sammen.
Men I... kender hinanden godt?
Af og til hjalp han professoren med forskningen, især visse uetiske ting.
Nu mener han, ifølge ferengisk logik, at tox uthat tilhører ham.
- Han vil bare tjene penge på den. - Du har selvfølgelig ædle motiver?
Jeg lovede professoren at give den til Daystrom-instituttet.
Men først må jeg finde den. Svært, når Sovak bevogter mig.
Jeg går i stedet for dig. Du bliver her. Det er sikrere.
- Er det en ordre? - Det kan du tro.
- Jeg følger ikke dine ordrer. - Jeg forstår.
Du finder den ikke uden mig. Professorens optegnelser er i kode.
- Jeg vidste, du ville give problemer. - Du ligner en, der klarer problemer.
- Hvor nøjagtig skal vi hen? - Stedet ligger 27 kilometer østpå.
Der er nogle underjordiske huler. Der finder du uthat.
Vi mødes i forhallen om 15 minutter. Kom præcis. Og... skift tøj.
Jean-Luc... Vi bliver et godt team.
Troede I, at I kunne narre mig og slippe væk så let?
- Hvor er disketten? - Våben er forbudt på Risa.
- De burde ikke stole på denne kvinde. - Det er værre at stole på dig.
Stille! Ved De, hvordan hun oprindelig fik fat i disketten?
Sovak!
Jeg betalte hende for at stjæle den. Men hun tog pengene og stak af.
- Sådan foregik det ikke. - Hun er både grådig og skruppelløs.
- En perfekt mage for en ferengi. - De er ret irriterende, Sovak.
Også De, menneske. Måske burde jeg dræbe jer og tage disketten.
Nej, vent. Du må få den.
Jeg sagde jo, vi blev et godt team.
Vi har en lang rejse foran os.
- Hvor langt er der at gå? - Elleve kilometer.
- Vi må hellere blive her natten over. - Det håbede jeg, du ville sige.
Vi har faktisk... gået hurtigere, end jeg troede.
- Det tager jeg som en kompliment. - Det var også meningen.
Jean-Luc, jeg har nok ikke været helt ærlig over for dig.
Undskyld, hvis jeg ikke er forbavset.
- Sovak betalte for disketten. - Så har du altså stjålet den.
Det var ikke tyveri. Professoren var død. Jeg havde ledt i fem år.
- Men du tog Sovaks penge. - De var til rejsen til Risa.
Sovak fik bare, hvad han fortjente.
Man skal passe på en kvinde, der kan narre en ferengi.
Det tager jeg også som en kompliment. Jeg er smigret.
Nu må vi hellere sove.
Det var godt for dig, at vi mødte hinanden. Var det ikke for mig...
Var det ikke for mig, havde du stadig siddet og slappet af.
- Det var derfor, jeg kom til Risa. - Du syntes sikkert, det var kedeligt.
- En mand som du behøver spænding. - Sove i en fugtig hule.
Lede efter noget, som vi sikkert ikke finder.
Du nyder det her, ikke?
- Jo. - Jeg ville bare høre dig sige det.
Godt. Lad os sove.
Jeg glemmer aldrig dit blik, da du troede, jeg tilbød dig jamaharon.
Det var bare en misforståelse.
Du virkede lidt skuffet, da jeg sagde nej tak.
Du er helt utrolig.
Tak. Du er selv ret stimulerende.
Kan du ikke se, vi ligner hinanden? Derfor trives vi så godt sammen.
- Er dette at trives sammen? - Okay, så trives vi ikke sammen.
- Det sagde jeg ikke noget om. - Nej, det må du da gerne tro...
Er jeg stadig et problem?
Det er jeg helt sikker på.
Her er det. Vi har nået vores rejses mål.
- Ved du nøjagtig, hvor det er? - Syv meter fra åbningen.
Det burde være cirka her.
Hvad...
Problemer?
Jeg får ingen udslag. Der må være staritium i klipperne.
Så har vi kun én mulighed.
Skal vi begynde?
Picard!
- Kommer I ikke lidt tidligt? - Vi skal overvære et stort øjeblik.
Hvem er de?
De er... agenter fra 27. århundrede.
- De skal hente uthat'en. - Du vidste det og sagde intet?
Undskyld, Vash. Var jeg kommet med, hvis jeg havde fortalt det?
- Formodentlig ikke. - Netop.
Så bedragersken er selv blevet bedraget. Sikke et nydeligt par.
- Afbryd ikke kaptajnen. - Stille.
- Hvordan fandt De herhen? - Jeg fandt disketten i hendes rum.
Umuligt. Jeg brændte den eneste kopi, før vi gik.
Det var kun hylsteret, der brændte. Jeg ville ikke afbryde jer...
Grav videre.
- Ingen bad Dem holde op med at grave. - Der er ingen grund til at fortsætte.
De gør, som jeg siger!
Kig selv. Det må være åbenlyst, selv for Dem, at uthat'en ikke er her.
Prøver De at narre mig? Den er her! Vi har bare ikke fundet den endnu.
- Mener du, professoren tog fejl? - Det lader det til.
- Men hans beviser var jo slående. - Nu er det nok!
Han prøver bare at narre os. Gå straks videre med arbejdet.
Han har nok ret, Sovak. Vi burde have fundet den for flere timer siden.
Løgn og bedrageri.
Det kan ikke passe. Ikke endnu en fiasko, nu da jeg var så tæt på.
Dette er meget underligt.
- Det er slut, Sovak. - Nej. Ingen må stjæle min præmie.
Fortæl ham, at professorens forskning er uigendrivelig!
Jeg ved det ikke længere.
Så flyt jer.
Uthat'en er her et sted. Den venter på, nogen skal finde den.
Den kan ikke gemme sig for mig for evigt!
Fem år af mit liv spildt.
- Der vil være andre skatte at finde. - Ikke en som den.
Jeg håber, det er i orden... Jeg vil gerne være alene.
Kalder kaptajn Picard.
- Her er Picard. Værsgo. - Jeg håber, vi ikke forstyrrer...
...men vi er nu ved Risa, og kan teleportere Dem om bord, når De vil.
Jeg kommer snart tilbage. Vær parat med teleportkode 14 på min kommando.
- Teleportkode 14? - De hørte, hvad jeg sagde.
Rejser du allerede?
Jean-Luc. Jeg ville netop sige farvel...
Så har jeg sparet dig besværet.
Jeg vil lægge alt dette bag mig snarest muligt. Det forstår du vel.
Selvfølgelig. Jeg vil bare bede dig om én sidste ting.
Hvad som helst.
- Fortæl, hvor du har gemt tox uthat. - Det er ikke morsomt.
Du ville ikke brænde den anden diskette.
Så ville Sovak ikke have fået den. Du ønskede, at han fulgte efter os-
- så han selv kunne se, at uthat'en ikke var ved hulerne.
Det var den eneste måde at overbevise ham om, at dit projekt var fejlslået.
- Jeg vidste ikke, den ikke var der. - Jo, for du havde været der før.
Sikkert så snart du kom til planeten. Det var der, du fandt den.
Du har mange talenter, Jean-Luc.
Et stykke af fremtiden.
Et meget farligt stykke.
Ville du virkelig give denne til Daystrom- instituttet?
Måske ikke ligefrem give den.
Fem år er en stor investering. Jeg har ret til at tjene lidt på det.
Tillykke, Picard. Vi vidste, De ikke ville svigte os.
Vil du bare give den til dem? Hvorfor stoler du mere på dem?
- Vorgonerne kan vel bevise deres ret. - At vi er her, er bevis nok.
Vorgoner? Ifølge professoren var det to vorgoner, en mand og en kvinde-
- der prøvede at stjæle uthat'en. Det kan sagtens være dem.
I må bevise, at I er dem, I udgiver jer for at være.
- Men uthat'en tilhører fremtiden. - Men ikke nødvendigvis jer.
- De vil give os, hvad der er vores. - Nej!
Enterprise, kode 14. Mine koordinater om to sekunder. Nu!
Alt i orden?
Vend tilbage til jeres egen tid. I har intet at hente her.
- Ifølge historien ødelagde De uthat. - Deres skæbne passer alt for godt.
I har vel ikke brug for en arkæolog på Enterprise?
Jeg tror ikke, du ville kunne lide livet på et stjerneskib.
Sikkert ikke. Jeg ville ikke kunne holde al den disciplin ud.
Nå...
- Hvad har du tænkt dig nu? - Udforske ruinerne på Sarthong 5.
Utroligt. Du er vanvittig!
Sarthongerne er skånselsløse mod indtrængere!
Jean-Luc, dog... du holder virkelig af mig.
Lov mig, at du ikke roder dig ind i noget.
Det prøver jeg altid.
- Gid vi havde mere tid sammen. - Det får vi måske.
Vorgonerne er tidsrejsende.
Nu da de ved, hvor og hvornår uthat'en er-
- prøver de måske at få fat i den igen.
Vi kan måske gøre alt dette igen.
- Velkommen om bord. - Rapport.
Alt gik godt på rumbase 12. Skibet er i udmærket stand.
Jeg vil rose besætningen. Den der horga'hn, De bad om...
- Ja? - Den må vi have en lille snak om.
Var det en afslappende rejse?
Jeg vidste, han ville nyde det.